Altres provisions no deduïbles fiscalment no afectades per l'article 11.12 LIS
1. Provisions dels articles 14.2, 14.3, 14.4 i 14.5 de la LIS
L'article 14.2 de la LIS estableix que no seran deduïbles les despeses relatives a retribucions a llarg termini al personal mitjançant sistemes d'aportació definida o prestació definida.
No obstant això, sí seran deduïbles les contribucions per a la cobertura de contingències anàlogues a les dels plans de pensions i les contribucions efectuades per les empreses promotores previstes en la Directiva 2003/41/CE del Parlament Europeu i del Consell, de 3 de juny de 2003, sempre que compleixin els requisits previstos en l'article 14.2 de la LIS.
Així mateix, l'article 14.3 de la LIS estableix la no deduïbilitat d'unes altres despeses associades a provisions :
-
Els derivats d'obligacions implícites o tàcites.
-
Els concernents als costos de compliment de contractes que excedeixin als beneficis econòmics que s'esperen rebre dels mateixos.
-
Els derivats de reestructuracions, excepte si es refereixen a obligacions legals o contractuals i no merament tàcites.
-
Els relatius al risc de devolucions de vendes.
-
Els de personal que es corresponguin amb pagaments basats en instruments de patrimoni, utilitzats com fórmula de retribució als empleats, i se satisfacin en efectiu.
Finalment, l'article 14.4 de la LIS estableix la deduïbilitat de les despeses corresponents a actuacions mediambientals, sempre que es corresponguin amb un pla formulat pel contribuent i acceptat per l'Administració tributària.
No obstant això, segons el que disposa l'article 14.5 de la LIS, aquestes despeses no deduïbles, bé perquè així l'estableix la normativa. o bé perquè no han complert amb els requisits exigits en la norma, seran deduïbles durant el període impositiu en el que s'apliqui la provisió o es destini la despesa a la seva finalitat.
Cal tenir en compte:
En relació amb la no deduïbilitat de les despeses associades a provisions a què es refereix l'article 14.3 de la LIS, la Direcció General dels Tributs ha resolt que no és deduïble en l'impost sobre societats una provisió que té per finalitat cobrir el risc derivat d'una possible indemnització futura en cas d'acomiadament dels treballadors, ja que la provisió no respon a una obligació actual, legal o contractual, sinó que té per finalitat cobrir el risc derivat d'una possible indemnització futura en cas d'acomiadament dels treballadors. Per això, la provisió no serà despesa fiscalment deduïble durant el període impositiu en què es doti la mateixa atès que, en aquest moment, no existeix l'obligació certa d'indemnitzar als treballadors, sinó una simple expectativa.
No obstant això, segons el que disposa l'article 14.5 de la LIS, la dotació de la provisió practicada pel contribuent tindrà la consideració de despesa fiscalment deduïble durant el període impositiu en què la provisió s'apliqui a la seva finalitat, i no durant el període impositiu en què s'hagués practicat la seva dotació comptable.
Emplenament del model 200
La diferència entre el criteri comptable i el criteri fiscal sobre la deduïbilitat de les despeses esmentades en aquest apartat, dona lloc a la realització dels següents ajustaments en les caselles [00337] i [00338] «Altres provisions no deduïbles fiscalment (art. 14 LIS) no afectades per l'art.11.12 LIS» de la pàgina 12 del model 200:
-
Durant el període impositiu en què es comptabilitzin les despeses fiscalment no deduïbles, el contribuent haurà d'incloure el seu import en la casella [00337] d'augments al resultat del compte de pèrdues i guanys.
-
I durant el període impositiu en què la provisió s'apliqui o la despesa es destini a la seva finalitat, el contribuent haurà d'incloure en la casella [00338] de disminucions, l'import corresponent a les esmentades despeses.
2. Provisions de l'article 14.7 de la LIS
L'article 14.7 de la LIS estableix que les despeses relatives a les provisions tècniques realitzades per les entitats asseguradores, seran deduïbles fins a l'import de les quanties mínimes establertes per les normes aplicables. Amb aquell mateix límit, l'import de la dotació en l'exercici a la reserva d'estabilització serà deduïble en la determinació de la base imposable, encara que no s'hagi integrat en el compte de pèrdues i guanys. Qualsevol aplicació d'aquesta reserva s'integrarà en la base imposable del període impositiu en el que es produeixi.
Emplenament del model 200
En aplicació d'aquest precepte, s'haurà de consignar en la casella [00337] l'import de les despeses relatives a les provisions tècniques realitzades per les entitats asseguradores, així com l'import de la dotació en l'exercici a la reserva d'estabilització, que excedeixin el límit de les quanties mínimes establertes per les normes aplicables. Així mateix, durant el període impositiu en què les entitats asseguradores apliquin aquesta reserva, hauran de consignar el seu import en la casella [00338].
En cas que l'import de la dotació en l'exercici a la reserva d'estabilització no s'hagi integrat en el compte de pèrdues i guanys, serà deduïble amb el límit esmentat, per la qual cosa haurà de consignar-se en la casella [00338] l'import de la dotació fins al límit. Durant el període impositiu en el que es produeixi l'aplicació d'aquesta reserva, haurà de consignar-se aquell import en la casella [00338].
Recordi:
En les caselles [00335] i [00336] «Despeses i provisions per pensions no afectades per l'art.11.12 LIS (arts. 14.1, 14.6 i 14.8 LIS)», només s'ha de consignar els imports relatius a les esmentades despeses que no estiguin afectats pel límit establert en l'article 11.12 de la LIS.
Si estiguessin afectats per aquest límit, el seu import es consignaria en les caselles [00415] i [00211] «Pèrdues per deteriorament de l'art.13.1 LIS i provisions i despeses (arts. 14.1 i 14.2 LIS) als que es refereix l'art.11.12 i DT 33a.1 LIS».
3. Provisions de l'article 14.9 de la LIS
L'article 14.9 de la LIS estableix que les despeses inherents als riscos derivats de garanties de reparació i revisió, seran deduïbles fins a l'import necessari per determinar un saldo de la provisió no superior al resultat d'aplicar a les vendes amb garanties vives a la conclusió del període impositiu el percentatge determinat per la proporció en què s'haguessin trobat les despeses realitzades per fer front a les garanties hagudes durant el període impositiu i en els dos anteriors en relació amb les vendes amb garanties realitzades durant aquests períodes impositius.
El que disposa el paràgraf anterior també s'aplicarà a les dotacions per a la cobertura de despeses accessòries per devolucions de vendes.
Emplenament del model 200
Per tant, els contribuents hauran de realitzar un ajustament positiu en la casella [00337] per l'import d'aquelles despeses que no resulten deduïbles per excedir l'import establert en aquest precepte.
Recordi:
En les caselles [00337] i [00338] «Altres provisions no deduïbles fiscalment (art. 14 LIS) no afectades per l'art.11.12 LIS», només s'ha de consignar els imports relatius a les esmentades despeses que no estiguin afectats pel límit establert en l'article 11.12 de la LIS.
Si estiguessin afectats per aquest límit, el seu import es consignaria en les caselles [00415] i [00211] «Pèrdues per deteriorament de l'art.13.1 LIS i provisions i despeses (arts. 14.1 i 14.2 LIS) als que es refereix l'art.11.12 i DT 33a.1 LIS».